Alternatívy zverejňovania údajov o prebiehajúcich exekúciách na podnikateľské subjekty a rozšírenie zapisovaných údajov do obchodného registra  – možnosti prevencie vzniku nevymožiteľných pohľadávok*

JUDr. Marian BLAHA 
Sudca Okresného súdu Banská Bystrica

Úvod
        Predmetom tohto príspevku je úvaha autora de lege ferenda o možnostiach zverejňovania údajov o prebiehajúcich exekúciách, a to buď rozšírením zákonom určeného okruhu povinne zapisovaných údajov do obchodného registra o zapísaných subjektoch alebo vytvorením osobitnej verejne prístupnej databázy (registra) o prebiehajúcich exekúciách. Autor v tomto príspevku zároveň poukazuje aj na ďalšie do úvahy pripadajúce rozšírenie zapisovaných údajov do obchodného registra, a to o údaje týkajúce sa súdneho konania o zrušenie obchodných spoločností súdom.  Vychádzajúc z existujúcej platnej právnej úpravy obchodného registra, ako aj z poznatkov praxe pri uplatňovaní pohľadávok v súdnych konaniach je zámerom tohto článku poukázať na možnosti rozšírenia okruhu povinne zapisovaných údajov do obchodného registra o zapísaných subjektoch, s dôrazom na možnosti prevencie vzniku nevymožiteľných pohľadávok a zvýšenia právnej istoty tretích osôb pri plnení funkcie formálnej publicity obchodného registra. 
	
Obchodný register a exekúcie
     Obchodný register je verejný zoznam zákonných ustanovených údajov (zapísané údaje), ktorého súčasťou je zbierka zákonom ustanovených listín (zbierka listín).1) Obchodný register je charakterizovaný princípom publicity, ktorý sa prejavuje v jeho materiálnom význame (povaha zapisovaných údajov do obchodného registra s konštitutívnymi alebo deklaratórnymi účinkami) alebo vo formálnom význame (verejnosť prístupu akejkoľvek osoby ku údajom zapísaným v obchodnom registri a k listinám založených do zbierky listín bez preukazovania právneho dôvodu po splnení poplatkovej povinnosti).2)  Povinne zapisované subjekty do obchodného registra sú vymedzené z ustanovení § 27 ods. 2 Obchodného zákonníka (ďalej len OBZ). Povinne zapisované údaje o týchto subjektoch sú uvedené v § 2 Zákona č. 513/2003 Z.z. o Obchodnom registri v znení neskorších predpisov (ďalej len ZOR) a okruh povinne zakladaných listín, ktoré tvoria obsah zbierky listín je vymedzený v § 3 ZOR. Údaje a listiny, ktoré nie sú vymedzené v § 2 a 3 ZOR nemôžu byť súčasťou obchodného registra a zbierky listín ak osobitné predpisy neurčia inak.3) Okruh povinne zapisovaných údajov do obchodného registra a okruh listín zakladaných do zbierky listín v slovenskej právnej úprave  zodpovedá minimálnemu určeniu rozsahu údajov a listín zapisovaných do obchodného registra a zakladaných do zbierky listín určených v článku 2 prvej publikačnej smernice č. 68/151/EHS4), ktorá bola implementovaná do právneho poriadku Slovenskej republiky Zákonom č. 500/2001 Z.z. s účinnosťou od 01. 01. 2002. 

     Jedným zo základných účelov zriadenia a vedenia obchodného registra a zbierky listín je verejné sprístupnenie údajov o zapísaných subjektoch v obchodnom registri dôležitých a nevyhnutných pre tretie osoby, ktoré vstupujú so zapísanými subjektmi do právnych vzťahov. 5) Zo systematickej úpravy okruhu zapísaných údajov do obchodného registra podľa § 2 ZOR vyplýva, že tieto údaje majú poskytnúť základné relevantné informácie od vzniku zapísaného subjektu až po jeho zánik, t.j. po výmaz z obchodného registra. Z časového hľadiska existencie zapísaného subjektu preto zapísané údaje majú dávať prehľad o aktuálnom stave zapísaného subjektu v obchodnom registri (zápis vzniku spoločnosti, zápis o zrušení spoločnosti a právnych dôvodoch zrušenia spoločnosti, zápis o vstupe spoločnosti do likvidácie, o skončení likvidácie, zápis údajov o konkurznom a vyrovnacom konaní, až po výmaz zapísaného subjektu z obchodného registra). Okrem uvedených údajov zapisovaných do obchodného registra sú súčasťou povinne zapisovaných údajov základné identifikačné údaje o zapísaných subjektoch (obchodné meno, právna forma, sídlo, IČO), ďalej údaje týkajúce sa štatutárnych orgánov alebo osôb oprávnených konať v mene zapísaného subjektu, údaje o členoch dozorných orgánov, údaje o spoločníkoch, ako aj údaje o výške a rozsahu splatenia základného imania a o vkladoch a rozsahu splatenia vkladov spoločníkov. Jedným z povinne zapisovaných údajov do obchodného registra je pri komanditnej spoločnosti, spoločnosti s ručením obmedzeným, akciovej spoločnosti a družstve (§ 2 ods. 3 písm. b/, c/, d/, e/ ZOR) výška základného imania a rozsah jeho splatenia (resp. pri družstve len výška zapisovaného základného imania). Základné imanie obchodných spoločností je definované v § 58 OBZ ako peňažné vyjadrenie súhrnu peňažných i nepeňažných vkladov všetkých spoločníkov do spoločnosti. Z uvedenej definície potom vyplýva, že základné imanie je len peňažným (hodnotovým) a účtovným vyjadrením vkladov spoločníkov.6) Na základe uvedenej definície základného imania ako hodnotového vyjadrenia vkladov spoločníkov potom vyplýva, že obchodná spoločnosť môže voľne disponovať s vloženými vkladmi spoločníkov bez toho, aby táto skutočnosť mala vplyv na výšku základného imania. 7) Na základe možnosti spoločnosti disponovať s vkladmi spoločníkov, ako aj z dôvodu výsledkov jej činnosti preto spravidla hodnota základného imania nie je totožná s hodnotou obchodného majetku definovaného v § 6 ods. 1 OBZ. Podľa zaužívaného názoru jednou zo základných funkcií základného imania je jeho garančná funkcia, ktorá sa má prejavovať pri úhrade záväzkov spoločnosti voči tretím osobám. 8) Z pohľadu realizácie garančnej funkcie základného imania malo preto základné imanie tvoriť jeden z nástrojov vymožiteľnosti pohľadávok, t.j. malo byť garantom existencie majetkového substrátu spôsobilého na úhradu záväzkov dlžníka voči veriteľovi. Z gramatického hľadiska (ako vymedzenie určitého stavu) bol zámerne použitý pojem „vymožiteľnosť“ pohľadávky, t.j. dokonavý vid tohto slovesa a nie pojem „vymáhateľnosti“, t.j. nedokonavého vidu, vzhľadom k tomu, že zámerom tohto článku nie je analýza všetkých právnych a sociálno-ekonomických vzťahov efektivity konania štátnych orgánov, resp. orgánov verejnej moci a posudzovania kvality procesno-právnych ako aj hmotno-právnych noriem pri výklade pojmu vymáhateľnosť práva,9) (chápaného ako komplexný proces), ale účelom tohto príspevku bol len pohľad na jeho konečné štádium, t.j. možnosti dosiahnutia reálneho plnenia od dlžníka z jeho majetku, ako záverečnú fázu v procese vymáhania pohľadávky veriteľom od dlžníka. Predpokladom vymožiteľnosti pohľadávky (použitie zúženého pojmu pohľadávky je dôsledkom obsahu tohto článku vo vzťahu ku garančnej funkcii základného imania, t.j. zaistenie plnenia majetkových pohľadávok), t.j. získanie reálneho plnenia od dlžníka na základe existujúceho právneho dôvodu, je existencia majetku dlžníka spôsobilého na úhradu jeho záväzku voči veriteľovi. Vzhľadom k tomu, ako bolo uvedené vyššie, že základné imanie je len hodnotovým vyjadrením výšky vkladov jednotlivých spoločníkov, s ktorými môže obchodná spoločnosť voľne disponovať, pričom hodnota základného imania objektívne nemusí odzrkadľovať reálny stav obchodného majetku spoločnosti, začína sa prejavovať skôr skeptický názor na garančnú funkciu základného imania vo vzťahu ku tretím osobám. 10) Ak základné imanie ako povinne zapisovaný údaj do obchodného registra na základe uvedeného nie je samo o sebe spôsobilým inštitútom na dôsledné naplnenie jeho garančnej funkcie (t.j. zaistenia úhrady pohľadávok tretích osôb, čo v konečnom dôsledku znamená reálnu vymožiteľnosť pohľadávok veriteľov), vzniká otázka, či úprava obchodného registra a okruhu zapisovaných údajov v ňom, sú spôsobilým nástrojom možného predchádzania (prevencie) vzniku nevymožiteľných pohľadávok.

     Zo zákonného vymedzenia obchodného registra ako verejného zoznamu za súčasnej platnej úpravy vyplýva, že tento je tvorený iba zákonom ustanovenými údajmi, vymedzenými v § 2 ZOR, resp. v osobitných predpisoch.11) Na základe takejto právnej konštrukcie zapisovaných údajov do obchodného registra výhradne vymedzených len textom právnej normy, nemá sudca, resp. vyšší súdny úradník možnosť úvahy o zápise iných údajov do obchodného registra nad rámec zákonom  vymedzeného okruhu povinne zapisovaných údajov.12) Vzhľadom na uvedenú charakteristiku striktne určených údajov zapisovaných do obchodného registra, preto jedinou možnosťou rozšírenia okruhu zapisovaných údajov v obchodnom registri predstavuje zmena právnej úpravy a účelom tohto článku je práve úvaha de lege ferenda o rozšírení zapisovaných údajov do obchodného registra s dôrazom na zvýšenie právnej istoty tretích osôb. 

     Jedným z povinne zapisovaných údajov do obchodného registra podľa § 2 ods. 1 písm. m/ ZOR je vyhlásenie konkurzu a ukončenie konkurzného konania. Účinky vyhlásenia konkurzu sú tak zásadného charakteru,13) že vzhľadom na ochranu oprávnených záujmov tretích osôb je nepochybné, aby táto skutočnosť bola zapísaná v obchodnom registri, ako povinne zapisovaný údaj, napĺňajúc tým funkciu formálnej publicity obchodného registra. Ak je účelom konkurzného konania speňažovanie majetku dlžníka a kolektívne uspokojovanie jeho veriteľov, alebo postupné uspokojovanie veriteľov dlžníka spôsobom dohodnutým v reštrukturalizačnom pláne14), potom z tohto pohľadu sa konkurzné konanie vo všeobecnosti chápe ako generálna exekúcia na majetok dlžníka. Ak v priebehu konkurzného konania na majetok dlžníka dochádza  ku speňažovaniu majetku, pričom údaj o vyhlásení a skončení konkurzu sa zapisuje do obchodného registra ako povinne zapisovaný údaj, môže potom nie neoprávnene vzniknúť otázka udržateľnosti súčasného právneho stavu, ak údaj o prebiehajúcich exekúciách na majetok dlžníka podľa Zákona č. 233/1995 Z.z. o súdnych exekútoroch a exekučnej činnosti (Exekučný poriadok) a o zmene a doplnení ďalších zákonov (ďalej len EP), nie je povinne zapisovaným údajom do obchodného registra, resp. nie je verejne prístupnou informáciou. Pritom aj exekučné konanie na majetok dlžníka má zásadný vplyv na majetkové pomery tejto osoby z dôvodu zákazu nakladania s majetkom povinného obsiahnutého v upovedomení o začatí exekúcie  podľa § 47 ods. 1 písm. EP. Toto obmedzenie nakladania s majetkom po doručení upovedomenia o začatí exekúcie (ako aj samozrejme samotné speňaženie majetku v rámci exekúcie) môže mať zásadný vplyv a význam na možnosti povinného pri uspokojovaní ďalších pohľadávok voči tretím osobám, pričom takýto zásadný zásah do majetkovej sféry povinného (dlžníka) sa nijakým spôsobom neprejaví vo verejne prístupnej databáze údajov o podnikateľskom subjekte zapísanom v obchodnom registri. Tretie osoby, ako potencionálni obchodní partneri dlžníka na majetok ktorého prebieha exekúcia, sú preto zbavení možnosti rýchleho a efektívneho sprístupnenia údajov o prebiehajúcej exekúcií na majetok takéhoto obchodného partnera. Pri dynamike obchodných vzťahov a v mnohých prípadoch realizovaných jednorazových obchodoch, potom vzniká riziko existencie pohľadávok bez majetkového krytia obchodného partnera z dôvodu prebiehajúcej exekúcie, t.j. z dôvodu obmedzenia pri nakladaní s majetkom, resp. predaja majetku v rámci exekúcie. Dôsledkom tejto situácie je v mnohých prípadoch vznik takých pohľadávok, ktoré už v čase ich vzniku sú rizikovými z pohľadu ich reálneho vymoženia od dlžníka, a to aj pri splnení všetkých inštitucionálnych mechanizmov vymáhateľnosti práva (rýchlosť súdneho konania, rýchlosť exekučného konania, existencia efektívnych procesných a hmotnoprávnych noriem). V mnohých prípadoch až po vzniku pohľadávky a márnych výziev na plnenie zo strany veriteľa dochádza ku preverovaniu majetkovej situácie obchodného partnera – dlžníka so zistením o prebiehajúcich exekúciách, t.j. s existujúcim obmedzením nakladania s majetkom dlžníka. Následne sa v mnohých prípadoch takíto veritelia snažia znížiť straty z uvedeného obchodu tým, že sú podávané súdne žaloby na plnenie voči dlžníkom a následne návrhy na začatie exekučného konania, a to len z dôvodu dosiahnutia zníženia základu dane o daňový výdavok vo výške odpisu menovitej hodnoty takejto pohľadávky, ktorý postup môže veriteľ realizovať len v prípade zastavenia výkonu rozhodnutia zo strany súdu z dôvodu, že priebeh výkonu rozhodnutia ukazuje, že výťažok ktorý sa ním dosiahne nepostačí na krytie jeho trov, alebo majetok dlžníka nepostačuje na krytie nákladov exekučného konania. 15) Pre veriteľa to znamená nehospodárne predraženie existujúcej pohľadávky, a to z dôvodu zaplatenia súdnych poplatkov, prípadne trov právneho zastúpenia a nákladov exekúcie. Ani vytvorenie opravnej položky veriteľom, ako daňového výdavku podľa § 20 ods. 2 písm. b/ s použitím § 20 ods. 14 Zákona č. 595/2003 Z.z. o dani z príjmov (s možnosťou zahrnutia do výdavku menovitej hodnoty pohľadávky až do výšky 100 % po 36 mesiacoch od splatnosti pohľadávky), neznamená pre veriteľa získanie reálneho plnenia, ale len zníženie základu dane o pohľadávku, ktorá už v predchádzajúcich obdobiach veriteľovi zvýšila základ dane zahrnutím do príjmov. Som toho názoru, že v určitých prípadoch jednou z alternatív, ktorou by bolo možné predísť uvedeným prípadom vzniku nevymožiteľných pohľadávok, by mohlo byť došlo rozšírenie povinne zapisovaných údajov do obchodného registra, a to o údaj týkajúci sa začatia a skončenia exekúcie (vrátane zápisu mena, sídla súdneho exekútora a spisovej značky exekučného konania) na majetok dlžníka zapísaného v obchodnom registri. Systematicky by vyššie uvedené údaje mohli byť zahrnuté do znenia § 2 ods. 1 ZOR, ktoré ustanovenie upravuje všeobecne zapisované údaje v obchodnom registri týkajúcich sa všetkých zapísaných subjektov v obchodnom registri.16)  V prípade zahrnutia ako povinne zapisovaného údaju do obchodného registra, a to údaja o začatí exekúcie vzniká otázka, ktorému štádiu exekučného konania priznať účinky jeho zápisu do obchodného registra. Ako bolo uvedené vyššie v zmysle § 47 ods. 2 písm. b) EP doručením upovedomenia o začatí exekúcie má povinný zakázané nakladať svojím majetkom, okrem úhrady pohľadávky oprávnenému. Účelom tohto príspevku nie je riešenie otázky účinkov právnych úkonov povinného vykonaných pri nakladaní s majetkom po doručení upovedomenia o začatí exekúcie, t.j. riešenie otázky prípadnej absolútnej neplatnosti alebo neúčinnosti tohto právneho úkonu,17) ale zámerom tohto článku bolo nájsť odpoveď na určenie správneho štádia pri zápise údaja o exekučnom konaní na majetok dlžníka do obchodného registra. Proti upovedomeniu o začatí exekúcie môže povinný vzniesť u exekútora námietky proti exekúcii do 14 dní od doručenia upovedomenia o začatí exekúcie podľa § 50 ods. 1 EP. Obrana povinného v rámci exekúcie je tak sústredená do procesného prostriedku podania námietok proti exekúcii. Až márnym uplynutím 14 dňovej lehoty na podanie námietok, alebo po právoplatnom rozhodnutí súdu o zamietnutí námietok, môže exekútor vydať exekučný príkaz podľa § 52 EP na vykonanie exekúcie. Keďže dôsledkom podaných námietok proti upovedomeniu o začatí exekúcie môže byť aj vyhovenie týmto námietkam a následné zastavenie exekúcie, zodpovedá rozumnej úprave a ochrane aj oprávnených záujmov takejto zapísanej osoby taká úprava, v dôsledku ktorej by začatie exekúcie bolo do obchodného registra zapísané až po márnom uplynutí lehoty na podanie námietok proti upovedomeniu o začatí exekúcie, resp. až po právoplatnom zamietnutí námietok exekučným súdom. V tomto štádiu exekútorovi už nič nebráni na vydanie exekučného príkazu na vykonanie exekúcie a zápisu tejto skutočnosti do obchodného registra. Pri úvahách de lege ferenda, vo vzťahu ku rozšíreniu povinne zapísaných údajov do obchodného registra o exekúciu postihujúcu majetok zapísanej osoby v obchodnom registri, sa preto javí vhodné doplnenie ustanovenia § 52 EP o uloženie povinnosti exekútorovi oznámiť príslušnému registrovému súdu, v obvode ktorého je zapísaný povinný, začatie exekučného konania na tento subjekt po márnom uplynutí 14 dňovej lehoty na podanie námietok proti upovedomeniu o začatí konania, resp. oznámenie o právoplatnom rozhodnutí exekučného súdu o zamietnutí námietok. Ak by bol teda povinne zapisovaný údaj zavedený do zákona o obchodnom registri ako „začatie exekúcie na majetok zapísanej osoby“ a zároveň by bolo doplnené vyššie uvedené ustanovenie § 52 ods. 1 EP o vyššie uvedenú oznamovaciu povinnosť exekútora vo vzťahu ku registrovému súdu, v prípade zápisu tejto skutočnosti do obchodného registra, by bolo nepochybne zrejmé, že buď námietky povinného neboli podané vôbec alebo im exekučným súdom nebolo vyhovené. Druhou možnosťou zápisu údaju do obchodného registra by mohol byť zápis „o vydaní exekučného príkazu“ podľa § 52 a § 53 EP, ktorý môže exekútor vydať po uplynutí námietok proti exekúcii alebo potom, keď sa mu doručí právoplatné rozhodnutie súdu o zamietnutí námietok. V tomto štádiu exekúcie je už zrejmé, že námietky buď neboli podané vôbec alebo im súd nevyhovel. Z povahy takto navrhovaného nového údaja povinne zapisovaného do obchodného registra vyplýva, že jeho zápis do obchodného registra by mal deklaratórny charakter, t.j. uvedený údaj by len osvedčoval (deklaroval), už existujúcu skutočnosť, a to prebiehajúcu exekúciu na majetok zapísanej osoby v štádiu po uplynutí lehoty na podanie námietok, resp. po ich zamietnutí exekučným súdom. Vzhľadom na túto povahu navrhovaného nového údaju do obchodného registra, by bol preto registrový súd povinný z úradnej moci aj bez návrhu, na základe oznamovacej povinnosti exekútora, začať z úradnej moci konanie o zosúladenie zapísaného stavu v obchodnom registri so skutočným stavom podľa § 200a O.s.p..18) Uvedená konštrukcia o zápise tohto údaja do obchodného registra registrovým súdom podľa § 200a O.s.p.  by však nezbavovala povinnosti štatutárny orgán dotknutého zapísaného subjektu podať v 30 dňovej lehote návrh na zápis uvedenej skutočnosti do obchodného registra podľa § 5 ods. 5 ZOR, pod sankciou možnosti uloženia pokuty v prípade nesplnenia tejto povinnosti registrovým súdom v zmysle § 11 ZOR. Zápis skončenia exekúcie do obchodného registra by vyplýval zo spôsobu jej skončenia, či už z dôvodu upustenia od vykonania exekúcie, alebo z dôvodu vymoženia pohľadávky, jej príslušenstva a trov exekúcie, alebo z dôvodov uvedených v § 57 EP. V prípade ukončenia exekúcie na majetok zapísaného subjektu sa preto javí vhodné (obdobne ako bolo uvedené vyššie pri začatí exekúcie) doplnenie ustanovenia § 60 EP o úpravu, ktorá by uložila exekútorovi povinnosť oznámiť skončenie exekúcie konkrétnym spôsobom  príslušnému registrovému súdu, v obvode ktorého je zapísaný povinný (viď poznámku č. 16 o mechanizme zápisu údajov do obchodného registra o skončení exekúcie podľa § 38g českého OBZ). Povaha ako aj postup pri zápise tohto údaja do obchodného registra by bol obdobný ako pri zápise začatia exekúcie, tak ako bolo uvedené vyššie. Je na zváženie, či v prípade skončenia exekúcie zvoliť vo vzťahu ku povinne zapisovaným údajom do obchodného registra takú konštrukciu, v zmysle ktorej zápisom skončenia exekúcie by došlo ku výmazu údajov o exekúcii na majetok zapísanej osoby, t.j. takýmto zápisom by aktuálny výpis z obchodného registra neobsahoval žiaden údaj o skončenej exekúcii, alebo či zvoliť takú konštrukciu pri zápise skončenia exekúcie na majetok zapísaného subjektu, v zmysle ktorej by údaje o začatí exekúcie, ako aj údaj o skončení exekúcie ostali ďalej zapísané v aktuálnom výpise z obchodného registra. Z dôvodu vyváženia práv zapísaného subjektu v obchodnom registri, sa prikláňam k názoru, že skončením exekúcie by malo dôjsť ku výmazu údaja z obchodného registra o ukončenej exekúcii, t.j. v aktuálnom výpise z obchodného registra by sa tento údaj nenachádzal. V prípade dodržania aspoň elementárnej opatrnosti v rámci obchodných vzťahov, by v tomto prípade ostala potencionálnym obchodným partnerom možnosť vyžiadať z registrového súdu v zmysle § 12 ods. 1 ZOR prehľad zapísaných údajov o zapísanom subjekte, ktorý obsahuje údaje platné v deň vydania tohto prehľadu, ako aj informácie o zapísaných, ale v deň vydania prehľadu už neplatných údajoch. Fakticky by to znamenalo, že v prípade zápisov exekúcie na majetok zapísanej osoby a aj následného výmazu tejto skutočnosti po skončení exekúcie z obchodného registra, by vyššie uvedený prehľad o zapísaných, aj keď už neplatných údajoch, v konečnom dôsledku predstavoval akýsi register platobnej disciplíny zapísaného subjektu. V tomto prehľade by sa nachádzali všetky údaje aj o už skončených exekučných konaniach na majetok zapísaného subjektu. V prípade podpory a ochoty zavedenia tohto nového, povinne zapisovaného údaja do obchodného registra by vznikla v rámci legislatívneho procesu otázka časového ohraničenia zápisu týchto údajov do obchodného registra, t.j. či v prípade prijatia tejto legislatívnej zmeny by sa do obchodného registra mali zapisovať exekúcie na majetok zapísaných subjektov začaté po nadobudnutí účinnosti tejto právnej úpravy, alebo aj exekúcie začaté a v čase nadobudnutia účinnosti tejto úpravy ešte neskončené. Hoci druhá z vyššie uvedených variant by predstavovala dočasné a prechodné zvýšenie zaťaženosti registrových súdov, prikláňam sa k tejto alternatíve a som toho názoru, že v tomto prípade, by mala mať prednosť zvýšená ochrana a istota práv tretích osôb, vo vzťahu ku verejnému sprístupneniu údajov o majetkových pomeroch zapísanej osoby, z dôvodu nepochybného negatívneho zásahu účinkov exekúcie na majetok týchto osôb.  
Výhodou tohto spôsobu prevencie vzniku nevymožiteľných pohľadávok rozšírením okruhu povinne zapisovaných údajov o zápis exekúcie na majetok zapísaných subjektov v obchodnom registri, je sústredenie relevantných údajov v jednej databáze (obchodný register) a jednoduchý a efektívny prístup tretích osôb k týmto údajom, prostredníctvom ich zverejnenia na internetovej stránke Ministerstva spravodlivosti SR (bez možnosti použitia týchto údajov na právne úkony). Ako nevýhoda tejto alternatívy sa javí skutočnosť, že v obchodnom registri sa nenachádzajú všetky podnikateľské subjekty (napr. fakultatívne zapisované fyzické osoby podnikatelia podľa § 27 ods. 2 písm. c OBZ) a zápis exekúcií do obchodného registra (bez nadväzujúcej zmeny ďalších právnych predpisov) by preto nepostihol všetky podnikateľské subjekty. Ďalšiu nevýhodu tejto možnosti predstavuje zvýšená záťaž registrových súdov pri zápise týchto údajov do obchodného registra a skutočnosť, že tieto údaje by boli zapisované sprostredkovane, na základe oznámení konajúcich exekútorov.

Osobitná databáza o prebiehajúcich exekúciách
     Z týchto dôvodov ako aj z dôvodu komplexného pohľadu na danú problematiku je preto vhodné poukázať na alternatívne riešenia sprístupnenia údajov o exekúciách na podnikateľské subjekty.  Alternatívou k rozšíreniu povinne zapisovaných údajov do obchodného registra o údaje o prebiehajúcich exekúciách (s dôrazom na zameranie tohto príspevku na verejné sprístupnenie údajov o prebiehajúcich exekúciách ako jedného z možných nástrojov na predchádzanie vzniku nevymožiteľných pohľadávok) by mohlo byť vytvorenie jednotnej elektronickej databázy o prebiehajúcich exekúciách buď Slovenskou komorou exekútorov (ďalej SKE), ktorý databáza by bola vytvorená z údajov jednotlivých exekútorských úradov alebo obdobnou databázou vytvorenou Ministerstvom spravodlivosti SR (ďalej MSSR) z údajov exekučných súdov. Obsah takto vytvorenej databázy ako aj možnosti získavania údajov z nej by bolo otázkou prístupu k jej vytvoreniu. Vytvorením takejto databázy by tretie osoby mohli individuálne na svoju žiadosť získať v primeranej lehote informáciu, či prebieha voči konkrétnemu subjektu exekúcia a ak áno v akom štádiu sa nachádza. Pri takomto zúženom prístupe k tejto databáze by síce tretia osoba získala požadovanú informáciu, avšak na základe osobitného úkonu (žiadosti) a len voči konkrétnemu subjektu. Z dôvodu efektívneho prístupu o prebiehajúcich exekúciách je preto na zváženie alternatíva vytvorenia elektronickej databázy o prebiehajúcich exekúciách (SKE alebo MS SR), so zverejnením jej údajov na príslušnej internetovej stránke, obsahujúcou iba základné obmedzené údaje o prebiehajúcich exekúciách na majetok povinného ( meno, priezvisko, bydlisko alebo miesto podnikania fyzickej osoby, obchodné meno alebo názov právnickej osoby a jej sídlo, označenie exekútora, číslo exekučného konania)  s možnosťou prístupu a výpisov z tejto databázy akoukoľvek treťou osobou bez povinnosti preukazovania právneho záujmu podľa základných vyhľadávacích kritérií (označenie povinného, exekútora, súdu a pod.). Výhodou tejto alternatívy zverejňovania údajov o exekúciách na majetok dlžníka by bolo jej vytvorenie priamo z údajov exekútorských úradov lebo súdov a skutočnosť, že takáto databáza by obsahovala údaje o všetkých dlžníkoch postihnutých exekúciou, nie len o subjektoch zapísaných v obchodnom registri. Aj táto alternatíva však vyžaduje zmenu legislatívy príslušných právnych predpisov (napr. EP, OSP, Spravovací poriadok).  Z návrhu pripravovanej zmeny EP vyplýva, že zákonodarca sa prikláňa k verzii vytvorenia jednotnej databázy o exekúciách prostredníctvom SKE, a to vytvorením centrálnej evidencie exekúcií a centrálneho informačného systému v navrhovanom novom znení § 212a EP obdobne ako je tomu v českej úprave  v § 125 z.č. 120/2001 Sb. o exekučním řádu. Z dôvodovej správy k tomuto novému inštitútu vyplýva, že žiadosť tretej osoby o poskytnutie informácií z centrálnej evidencie exekúcií bude musieť byť zdôvodnená, t.j. má sa jednať o zúžený prístup k poskytovaniu informácií z tejto databázy z dôvodu zabráneniu zneužitia týchto údajov na iný účel. Zároveň aj na tretiu osobu sa má vzťahovať povinnosť mlčanlivosti o údajoch získaných z centrálnej evidencie exekúcií. V takom prípade by však z dôvodu právnej istoty tretích osôb právna norma mala buď pozitívne definovať dôvody oprávňujúce poskytnutie informácií alebo negatívne vymedziť dôvody, na základe ktorých takejto žiadosti vyhovené nebude. V tejto súvislosti je však vhodné poukázať, že podľa  § 38g českého OBZ pri zápise údajov o exekučnom príkaze na postihnutie obchodného podielu spoločníka v obchodnej spoločnosti, je tento údaj zapísaný do obchodného registra a je verejne prístupný akejkoľvek tretej osobe bez preukazovania právneho dôvodu (viď poznámka pod č. 16). 

Obchodný register a konanie o zrušení spoločnosti súdom
     Jedným z okruhu údajov, ktoré podľa názoru autora tohto príspevku absentujú v zákonom určených povinne zapisovaných údajoch do obchodného registra, je údaj o začatí súdneho konania o zrušení obchodnej spoločnosti z dôvodov podľa § 68 ods. 6 OBZ, resp. iných osobitných dôvodov zrušenia spoločnosti súdom uvedených v obchodnom zákonníku alebo v osobitných predpisoch. Je nepochybné, tak ako bolo uvedené vyššie, že zmyslom a účelom údajov obchodného registra pri napĺňaní funkcie publicity ako verejného zoznamu, je poskytnúť základné relevantné rozhodujúce údaje o zapísaných subjektoch počas celej existencie ich trvania. Ak medzi povinne zapisovanými údajmi v obchodnom registri sa nachádzajú údaje o likvidácií spoločnosti, údaje o konkurznom a vyrovnacom konaní, nie je dôvod, aby medzi povinne zapisované údaje do obchodného registra nebol zahrnutý aj údaj o začatí súdneho konania o zrušení spoločnosti. Vzhľadom na dôvody zrušenia spoločnosti súdom uvedených v § 68 ods. 6, resp. v iných ustanoveniach obchodného zákonníka, má byť rozhodnutím súdu o zrušení spoločnosti sankcionovaná buď nečinnosť obchodnej spoločnosti, alebo porušovanie základných povinnosti zapísaného subjektu. Nie porušovanie akýchkoľvek povinností, alebo akákoľvek nečinnosť je sankcionovaná možnosťou zrušenia spoločnosti súdom, ale len taká nečinnosť alebo porušovanie povinnosti zapísaného subjektu, ktoré znamenajú takú intenzitu, pri ktorej zo strany zákonodarcu nie je záujem na ďalšom fungovaní tejto obchodnej spoločnosti. Z tohto pohľadu je viac ako žiaduce, aby akékoľvek tretie osoby mali prehľad o stave zapísaného subjektu, resp. o jej nečinnosti, ktorého dôsledkom môže byť rozhodnutie súdu o zrušení zapísaného subjektu. Vzhľadom k tomu, že súd pri rozhodnutí o zrušení spoločnosti je povinný zisťovať, či obchodná spoločnosť má majetok (z dôvodu spôsobu konečného rozhodnutia o zrušení spoločnosti bez likvidácie a bez právneho nástupcu v prípade nemajetnosti zapísaného subjektu, alebo z dôvodu vydania rozhodnutia o zrušení spoločnosti s likvidáciou, v prípade existencie majetku, ktorý postačuje aspoň na náhradu primeraných výdavkov a odmeny za výkon funkcie likvidátora), môže takéto súdne konanie trvať dlhšie, t.j. aj niekoľko mesiacov, pričom za súčasného právneho stavu tretie osoby nemajú vedomosť o prebiehajúcom konaní o zrušení spoločnosti súdom. Vzhľadom k tomu, že konanie o zrušení obchodnej spoločnosti je možné začať na návrh, ako aj bez návrhu, v zmysle ustanovenia § 200e ods. 1 písm. a/ s použitím § 200e ods. 2 O.s.p.,  do obchodného registra by sa v tomto prípade zapísalo začatie konania o zrušení obchodnej spoločnosti, buď po doručení návrhu na zrušenie spoločnosti so všetkými náležitosťami, alebo po vydaní uznesenia súdu o začatí konania o zrušení obchodnej spoločnosti, t.j. podľa spôsobu začatia tohto súdneho konania v zmysle ustanovenia § 82 ods. 1 O.s.p.. Po zápise vyššie uvedeného údaju o začatí konania o zrušení obchodnej spoločnosti súdom do obchodného registra, by tento údaj verejne prístupný v obchodnom registri bol signálom pre všetky tretie osoby o možnom neplnení základných povinností obchodnej spoločnosti, alebo o jej nečinnosti, v dôsledku ktorých skutočností bolo začaté konanie o zrušení obchodnej spoločnosti. Okrem zvýšenej ochrany práv tretích osôb zápisom tohto údaja do obchodného registra, by mal vyššie uvedený údaj v obchodnom registri aj ďalší zásadný význam. Pri aplikácií zákonnej vyvrátiteľnej domnienky o nemajetnosti obchodnej spoločnosti podľa § 68 ods. 9 druhá veta OBZ19) je dôkazné bremeno preukázania opaku nemajetnosti obchodnej spoločnosti prenesené na tretiu osobu, t.j. na toho, kto osvedčí právny záujem a preukáže pred rozhodnutím súdu o zrušení spoločnosti opak tejto nemajetnosti. Za súčasného platného právneho stavu je vyššie uvedená realizácia dôkazu opaku nemajetnosti obchodnej spoločnosti viac ako otázna, pretože veritelia ktorí nepochybne majú právny záujem na preukázanie opaku o nemajetnosti obchodnej spoločnosti z dôvodu existencie svojich neuspokojených pohľadávok, sa fakticky nemajú objektívnu možnosť dozvedieť o prebiehajúcom súdnom konaní a uplatniť tak svoje prípadné právo preukázania opaku o nemajetnosti obchodnej spoločnosti. Ak veritelia obchodnej spoločnosti pri absencii vedomosti o prebiehajúcom konaní o zrušení obchodnej spoločnosti súdom, nemajú reálnu možnosť uplatniť dôkaz opaku o nemajetnosti obchodnej spoločnosti a súd vychádzajúc z vyvrátiteľnej domnienky o nemajetnosti obchodnej spoločnosti, túto spoločnosť zruší bez likvidácie a následne vykoná jej výmaz z obchodného registra, jedinou možnosťou je postup veriteľa podľa § 75a OBZ, t.j. dodatočná likvidácia obchodnej spoločnosti, ktorá bola vymazaná z obchodného registra, z dôvodu rozhodnutia súdu o zrušení bez likvidácie pre nemajetnosť. Z tohto pohľadu preto zavedenie ďalšieho povinne zapisovaného údaja do obchodného registra, a to začatie súdneho konania o zrušení obchodnej spoločnosti súdom, by malo za následok reálnu možnosť výkonu práva preukázania  opaku o nemajetnosti obchodnej spoločnosti veriteľmi tejto spoločnosti podľa § 68 ods. 9 OBZ. 

Záver
     Účelom tohto príspevku bolo poukázať na rôzne možnosti a prístupy k zverejňovaniu údajov o prebiehajúcich exekúciách a prispieť tak k diskusii v rámci pripravovaných legislatívnych zmien. Zároveň autor poukázal na potrebu rozšírenia zapisovaných údajov do obchodného registra vo vzťahu k súdnym konaniam o zrušenie spoločnosti súdom. Základným východiskom pri spracovaní jednotlivých alternatív bolo zvýšenie ochrany a právnej istoty tretích osôb z pohľadu preventívneho pôsobenia zapisovaných údajov do obchodného registra ( alebo inak zverejnených údajov pri alternatívnom vytvorení samostatnej databázy o exekúciách) pri vzniku nevymožiteľných pohľadávok ako dôsledku absencie majetkového základu alebo obmedzenia pri nakladaní s majetkom v rámci prebiehajúcich exekúcií. Autor si je vedomý, že vyššie uvedené do úvahy pripadajúce alternatívy, nemôžu predísť v každom individuálnom prípade vzniku nevymožiteľných pohľadávok, avšak spolu s ďalšou právnou úpravou, a to pripravovaným legislatívnym zámerom zavedenia diskvalifikačného registra, ďalej v spojení s ďalšími registrami neplatičov vo vzťahu k orgánom verejnej správy, alebo vo vzťahu ku subjektom súkromného práva (banky, leasingové spoločnosti, a pod.), môžu byť v konečnom dôsledku účinným nástrojom ochrany tretích osôb už pred vstupom do právneho vzťahu s „rizikovými“ subjektmi. Zámerom preto bolo poukázať na možné, do úvahy pripadajúce legislatívne zmeny, ktoré môžu uľahčiť štatutárnym orgánom obchodných spoločností v rámci hospodárskeho styku vykonávať túto pôsobnosť s odbornou starostlivosťou, na základe zhodnotenia všetkých do úvahy pripadajúcich verejne prístupných údajov o potencionálnych obchodných partneroch, ktoré údaje sú spôsobilé ovplyvniť jeho rozhodnutie pri vykonávaní pôsobnosti štatutárneho orgánu, t.j. aby v konečnom dôsledku štatutárny orgán mal zjednodušenú a efektívnu možnosť zaobstarania a zohľadnenia všetkých objektívnych možných a dostupných informácií týkajúcich sa predmetu rozhodnutia, ktoré informácie môžu ovplyvniť toto rozhodnutie pri vykonávaní jeho pôsobnosti.20)   

										JUDr. Marian Blaha

Táto práca bola podporovaná Agentúrou na podporu výskumu a vývoja na základe zmluvy č. APVV-0745-07 v rámci projektu Justičnej akadémie.
	
Poznámky

* Táto práca bola podporovaná Agentúrou na podporu výskumu a vývoja na základe zmluvy č. APVV-0745-07 v rámci projektu Justičnej akadémie.
1) Paragraf 27 Zákona č. 513/1991 Zb. Obchodný zákonník v znení neskorších predpisov.
2) PATAKYOVÁ, M. a kol.: Obchodný zákonník. Komentár, 2. aktualizované vydanie, C. H. BECK, Praha, 2008, s. 65; SUCHOŽA, J.: Obchodný zákonník a súvisiace predpisy.  Komentár, Bratislava, EUROUNION, 2003, s. 74; ŠTENGLOVÁ, PLÍVA, TOMSA a kol.: Obchodný zákonník – komentář, 9. vydání, Praha, C. H. BECK., s. 27; OVEČKOVÁ, O. a kol.: Obchodný zákonník – komentár, Bratislava, Iura Edition, 2005, s. 70 a nasl.
3) PATAKYOVÁ, M. a kol.: Obchodný zákonník. Komentár, 2. aktualizované vydanie, Praha, C.H. BECK, 2008, s. 65.
4) Uvedená prvá publikačná smernica bola zmenená a doplnená Smernicou č. 2003/58/ES.
5) SUCHOŽA, J. a kol.: Obchodný zákonník a súvisiace predpisy. Komentár, Bratislava, EUROUNION, 2003, s. 73.
6) PATAKYOVÁ, M. a kol.: Dielo citované v poznámke č. 3, s. 159; ŠTENGLOVÁ, PLÍVA,  TOMSA a kol.: Obchodný zákonník – komentář, 9. vydání, Praha, C.H. BECK, 2004 s. 172; OVEČKOVÁ, O. a kol.: Obchodný zákonník – komentár, Bratislava, Iura Edition, 2005, s. 155.
7) PATAKYOVÁ, M. a kol.: Dielo citované v poznámke č. 3, s. 159.
8) PATAKYOVÁ, M. a kol.: Dielo citované v poznámke č. 3, s. 158 – 159.
9) MAMOJKA, M.: Vymáhateľnosť práva – pojem a obsah. Zborník – Vymožiteľnosť práva v podmienkach Slovenskej republiky vydaný pri príležitosti konania 1. právnických dní Karola Planka, Bratislava, 2003, Nadácia  profesora Karola Planka, s. 13 – 17.
10) ČERNÁ, S.: Společnost s ručením omezeným – tradiční i nová. Obchodní právo, 2008, č. 6, s. 14.
11) Snaha zákonodarcu o jednoznačné určenie povinne zapisovaných údajov v obchodnom registri ich vymedzením v citovanom ustanovení § 2 ZOR, resp. v osobitných predpisoch, sa v procesno-právnej rovine prejavuje v úprave § 6 ods. 1 písm. b/, § 6 ods. 2 písm. c/ a § 6 ods. 3 ZOR. Podľa citovaných ustanovení, ak sa podá návrh na zápis do obchodného registra v ktorom sú uvedené iba údaje, o ktorých  § 2 ZOR a ani osobitný zákon neustanovuje, že sa zapisujú do obchodného registra, takýto návrh sa považuje za neúplný a registrovým súdom bude takýto návrh na zápis do obchodného registra odmietnutý. Ak však navrhovateľ podá návrh na zápis do obchodného registra v ktorom uvedie údaje, ktoré sa do obchodného registra zapisujú v zmysle zákona a zároveň obsahuje údaje ktoré sa podľa zákona do obchodného registra nezapisujú, registrový súd vykoná len zápis „zákonných“ údajov a na iné údaje obsiahnuté v návrhu na zápis do obchodného registra súd neprihliadne (podrobnejšie viď PATAKYOVÁ, M. a kol.: Dielo citované v poznámke č. 3, s. 65).
12) PATAKYOVÁ, M.: Niekoľko postrehov k vymožiteľnosti práva pri zápisoch do obchodného registra. Zborník – Vymožiteľnosť práva v podmienkach Slovenskej republiky vydaný pri príležitosti konania 1. právnických dní Karola Planka, Bratislava, 2003, Nadácia  profesora Karola Planka , s. 168.
13) Paragraf 44 a nasl. Zákona č. 7/2005 Z.z. o konkurze a reštrukturalizácií a o zmene a doplnení niektorých zákonov. 
14) Paragraf 1 Zákona č. 7/2005 Z.z. o konkurze a reštrukturalizácií a o zmene a doplnení niektorých zákonov.
15) Paragraf 19 ods. 2 písm. h/ bod 5 Zákona č. 595/2003 Z.z. o dani z príjmov.
16) Ustanovenie § 38g českého obchodného zákonníka okrem iných povinne zapisovaných údajov obsahuje ako ďalšie povinne zapisované údaje, aj zápis o exekučnom príkaze na predaj podniku alebo jeho časti a exekučného príkazu na postihnutie obchodného podielu spoločníka v spoločnosti ako aj rozhodnutie o zastavení exekúcie alebo oznámenie, že exekúcia sa skončila inak ako zastavením. Je potrebné pripomenúť, že aj uvedený údaj o povinnom zápise exekučného príkazu pri postihnutí podielu spoločníka v  spoločnosti v právnej úprave Slovenskej republiky chýba, pričom vzhľadom na charakter účinkov exekúcie postihnutím obchodného podielu podľa § 113b EP sa za súčasnej platnej úpravy v SR prejaví exekúcia postihnutím obchodného podielu spoločníka v spoločnosti s ručením obmedzeným až v štádiu výmazu spoločníka ktorého obchodný podiel je postihnutý exekúciou po vydaní exekučného príkazu v prípade tzv. uzavretých spoločností, v dôsledku ktorého zaniká účasť povinného, t.j. spoločníka alebo zmenou v osobe spoločníka, pokiaľ sa jedná o otvorenú spoločnosť s ručením obmedzeným, t.j. v rámci exekúcie dochádza pri postihnutí exekučného podielu k jeho predaju na dražbe a nadobudnutí obchodného podielu novým spoločníkom (podrobnejšie viď napr. PATAKYOVÁ, M. a kol.: Dielo citované pod poznámkou č. 3, s. 420 a nasl.).
17) MAZÁK, J.: Exekučný poriadok. Komentár. Iura Edition, 1996, Bratislava, s. 170b. O dôsledkoch porušenia zákazu vydaného exekútorom podľa § 117 písm.b) EP (zákaz nakladania s hnuteľnými vecami spísanými exekútorom), pozri aj rozsudok Najvyššieho súdu SR zo dňa 25. 07. 2002, sp. zn. 5 Cdo 85/02.  V pripravovanej zmene EP v navrhovanom znení § 49a má byť jednoznačne v texte právnej normy uvedený dôsledok porušenia zákazu nakladania s majetkom povinného po doručení upovedomenia o začatí exekúcie a to tak, že takýto právny úkon je neplatný a exekútor na takýto úkon neprihliada. Prijatím navrhovaného znenia by sa odstránila rôznosť výkladu následkov právneho úkonu povinného pri nakladaní s jeho majetkom po doručení upovedomenia o začatí exekúcie. 
18) O povinnosti zosúladenia zapísaného stavu v obchodnom registri so skutočným stavom a nezhody medzi skutočným stavom a stavom zapísaným v obchodnom registri z pohľadu ochrany práv zapísanej osoby, ako aj práv všetkých ostatných fyzických a právnických osôb, viď nález Ústavního soudu ČR z 22.04.1997, sp. zn. I. ÚS 142/96.
19) Podľa citovaného ustanovenia, ak si spoločnosť nesplní povinnosť uložiť do zbierky listín individuálnu účtovnú závierku za najmenej dve účtovné obdobia nasledujúce po sebe, súd má za to, že spoločnosť nemá obchodný majetok, ktorý by postačoval na náhradu primeraných výdavkov a odmeny za výkon funkcie likvidátora, ibaže ten, kto osvedčí právny záujem preukáže pred rozhodnutím súdu o zrušení spoločnosti opak. 
20) ŽITŇANSKÁ, L.: Zodpovednosť členov orgánov vo vzťahu k spoločnosti po novele obchodného zákonníka. Podnikateľ a právo, 2001, č. 12.